MELANCOLIA
PRIMA PARTE Justine
Domnule...
Puteți să dați mai spate... Mai e loc.
Nu cred că te aude.
Domnule. Mă auziți?
Se aude acolo?
Zici că e în alt district.
E un metru și jumătate.
Uite. Acum se oprește.
Mai e un metru și jumătate.
Bine. Oprește acum!
Stai!
Suntem prea aproape. Mai mergi puțin.
- Nu, nu... - Nu te aude.
Nu. Mai dă în spate.
- Aveți grijă. Nu e mașina mea. - O să am.
- Promit. - Bine.
Învârtiți spre stânga.
Opriți-vă.
Acum îndreptați.
Merg bine, nu?
- Nici măcar nu te uiți. - Văd că nu mergi bine.
- Mă pricep să conduc limuzine. - Nu se vede.
Ești prea aproape pe partea aceea.
- Da? - Da. Nu mai întoarce.
Ține drept.
Cum o bag în viteză?
Ce?
Așa?
- Dă-te la o parte. - Așa. Mergi.
Scuze.
Ne pare rău.
Nici nu vă mai spun cât de mult ați întârziat.
Ne pare rău.
Bună, Claire. Îmi pare rău.
Trebuia să luăm o mașină mai mică.
Cine o fi venit cu ideea să închiriem o limuzină?
Drumul era așa și mașina ni s-a blocat.
Asta nu-i ceea ce plănuisem.
Am petrecut toată săptămâna cu cel mai plictisitor om din lume.
Și e și cel mai scump planificator de nunți de pe planetă.
- Deci vrei așa... - Da.
Suntem aici. Și asta trebuia să fie acum două ore.
Ce stea e aia?
John, tu cunoști stelele.
- Nu tocmai. - Ba da.
Pe care ai pus ochii?
Pe cea roșie.
Mă mir că o vezi.
E Antares, steaua principală din constelația Scorpionului.
Justine.
Mai întâi să mergem la grajduri și să-l vedem pe Abraham.
- Nu. - Ba da.
Cine-i Abraham?
Abraham.
Uite. M-am măritat.
Michael e soțul meu acum.
Sunt sigură c-o să vă împăcați bine.
Încântat de cunoștință.
Sunt stăpâna lui. Numai eu pot să-l călăresc.
Nu-i tocmai adevărat.
Ce? Și eu îl mai călăresc câteodată.
Pe mai târziu.
Nu mai pot să tac.
Oaspeții așteaptă de mai bine de două ore.
- Știu. - Am ajuns la limita răbdării.
Bun venit la recepția doamnei Justine și a domnului Michael.
- Mulțumesc. - Mulțumim, Little Father.
Vreți să participați la loteria nunții?
Desigur.
Vă rog să precizați câte boabe credeți că sunt în sticlă.
Da...
Două milioane și șase boabe.
- Două milioane și șase boabe. - Da.
Vreți să pariați și pentru soția dvs?
Nu îndrăznesc.
Foarte bine. Nu includem pariul doamnei.
Am ajuns.
Bună, mamă.
Ce rochie frumoasă.
Felicitări, Mătușă de Fier.
Mulțumesc, Leo.
- Ce-i ăsta? - Un pumnal.
Scumpa mea.
Dă-mi voie să-ți fac cunoștință.
- Ea e Betty. - Bună.
- Betty. - Bună. Încântată de cunoștință.
Betty și Betty, ea e fiica mea, Justine.
Bună. Încântată de cunoștință.
- Mă duc să-i salut pe toți. - Desigur.
Doamnelor și domnilor.
Așteptarea a luat sfârșit.
Un toast pentru mire și mireasă.
Pentru Justine și Michael.
Vorbiți cu mine dacă vreți să țineți discursuri.
Platoul circulă de la stânga la dreapta. Dați-l mai departe în dreapta.
De la stânga la dreapta.
Justine, nu vreau să țin un discurs.
De ce?
Ce faci?
Stați să vedeți.
Scuză-mă.
Doamnele de lângă mine n-au primit linguri.
- Ai putea să le aduci? - Scuzați-mă.
Ești incredibil.
Ospătar!
Justine, plesnește-l te rog pe tatăl tău din partea mea.
Tim.
Justine, ascultă.
Așa cum mulți dintre voi știu deja,
eu joc un rol dublu în seara asta.
Sunt cavalerul de onoare al lui Michael.
În același timp, sunt și șeful miresei.
N-am nimic rău de spus despre mire
ci despre mireasă.
Justine, frumoaso...
Unde mi-e sloganul?
Tu știai întotdeauna să găsești repede sloganuri.
Ce s-a întâmplat?
Te-a copleșit viața emoțională?
Ți-ai găsit bărbatul iubit și nu mai ai chef de muncă?
Întreb și eu, fiindcă dacă ar fi să aleg
între o soție pentru prietenul meu și o angajată
aș alege întotdeauna angajata.
Publicitate, Justine, publicitate.
Justine, erai prea bună pentru publicitate.
O știm cu toții.
Mulțumesc că ai rămas în domeniu.
O să vă las să vă gândiți la acest slogan
în timp ce eu vă pun la curent cu noutățile.
Azi compania n-a pierdut un redactor,
ci a câștigat un director artistic.
Tu ești aceea, Justine.
Felicitări.
O meritai.
Tatăl miresei vrea să ia cuvântul.
Draga mea.
Arăți...
... fermecător.
Iar eu...
... sunt puțin cam zăpăcit de atâtea Betty la masă.
Nu te-am văzut niciodată atât de fericită.
Ce să mai spun?
Ca să nu aduc vorba de mama ta.
Fosta mea soție.
Și n-aș vrea să vorbesc despre ea.
Dar nu cred c-aș trăda cine știe ce secret
dacă aș spune că ea e...
... o fire dominatoare.
Dominatoare?
Ce bazaconie.
Pentru cei care nu mă cunosc, eu sunt mama lui Claire și Justine.
Justine, dacă ai ambiție în tine
sigur nu ai moștenit-o de la tatăl tău.
Da.
N-am fost la biserică. Nu cred în căsătorie.
Claire.
Eu te consideram o fată cumpătată.
Ai organizat o petrecere spectaculoasă.
"Până când moartea ne va despărți."
"Împreună pentru totdeauna, Justine și Michael."
Vreau să mai adaug ceva.
"Bucurați-vă cât mai durează."
Eu urăsc căsătoriile.
Gaby, te rog.
Mai ales când e vorba de rude foarte apropiate.
De ce ai mai venit?
Justine, vino cu mine.
Ascultă-mă.
Ne-am înțeles să nu faci scene în seara asta.
- Nu vrem scene. - Nu vrem.
Uită-te la mine când vorbesc cu tine.
N-am făcut nimic.
Știi la ce mă refer.
Bine.
Katherine ne-a cerut atenția.
Katherine!
Unde e mireasa?
Am căutat-o peste tot.
Acum mirele o să țină un discurs pentru mireasă.
Dragă Justine.
Vedeți ce mi-ați făcut? N-am ținut niciodată un discurs.
Îmi pare rău.
Vorbesc serios. N-am ținut niciodată un discurs.
Justine are stofă de orator. Știe să găsească fraze frumoase.
- Dar... - Atunci las-o pe ea să țină discursul.
Justine.
Te iubesc mult.
Nici măcar nu visam că o să am...
... o soție atât de minunată.
Cred că sunt cel mai norocos bărbat din lume.
Te iubesc.
Asta a fost tot.
Atenție. O să ne mutăm în camera de zi
ca să curățăm mesele.
Apoi cei doi soți vor dansa.
Și apoi, la 11.30, mirele și mireasa
vor tăia tortul aici.
Vrea să se ducă la culcare.
Ce băiat bun ai fost.
Îl culc eu.
- Nu, e noaptea ta. - Te rog.
- Ești sigură? - Da.
- Vino. - Noapte bună, dragule.
Vino cu mine.
E bine?
Când o să construim peșteri împreună?
O să construim multe peșteri împreună. Dar nu azi.
Ești mătușa mea de fier, nu?
Da, eu sunt.
Justine.
Bună, Claire.
Am ațipit și eu puțin.
Nu. E nunta ta.
N-am trecut nici măcar de jumătatea ei.
Ai dreptate.
Trebuie să-mi revin.
Ce te frământă, Justine?
Îmi...
... croiesc drum prin această...
... țesătură cenușie și deasă.
Mi se agață de picioare.
Atârnă greu de mine.
Nu-i așa.
Știu că nu-ți place să auzi.
Să nu-i spui nimic lui Michael.
Mă crezi proastă?
Mă duc s-o aduc.
- Și pe mama. - Da.
Justine, sunt John.
Suntem gata să tăiem tortul.
Să cobori de îndată ce ești gata, bine?
Gaby?
Gaby, scuze că te deranjez, dar suntem gata să tăiem tortul.
N-am fost de față când Justine a folosit pentru prima oară toaleta.
N-am fost de față nici când a făcut sex prima oară.
Așa că scutește-mă cu ritualurile astea.
Incredibil.
Mulțumesc că ați avut răbdare.
Avem o mică problemă cu rochia de nuntă.
Vine și mireasa acum.
Tâmpitele s-au încuiat în camerele lor și acum fac baie.
Toată familia ta e sărită de pe fix?
- E jenant. - Știu.
Am spus de o sută de ori să instalăm dușuri în camerele oaspeților.
Să le ia dracu. Dacă vrei să faci baie, stai acasă.
Aici poți să joci golf cu 18 ținte. Unde mai găsești așa ceva?
Nicăieri.
Incredibil.
- Mă duc s-o scot. - Pe Justine?
Pe maică-ta.
Incredibil.
Mi-a ruinat nunta. Nu vreau s-o privesc.
Hai, Michael.
Așa.
Să gustăm.
Gata.
Îmi pare rău.
Nu spune asta.
Să nu mai spui că-ți pare rău.
Văd că nu te simți bine.
Trebuia să-mi dau seama de ieri.
Te-am neglijat în ultimul timp.
E vina mea.
- Putem să vorbim singuri? - Desigur.
Stai jos, te rog.
Abia mâine voiam să-ți dau asta.
Ne-am găsit grădina.
Sunt mere Empire.
Sunt roșu aprins și foarte dulci.
Și puțin acre.
Am mâncat unul când eram mic.
Superb, nu?
Peste 10 ani, când vor crește copacii, poți să stai pe un scaun la umbră
și dacă mai sunt zile în care te simți tristă
asta o să te mai înveselească.
Foarte drăguț.
Acum înțeleg de ce erai ocupat.
Ieri am semnat actele, dar nu voiam să știi.
- Ține. - Nu.
Vreau s-o păstrezi mereu la tine.
Să n-o lași.
Să te mai uiți la ea din când în când.
O s-o păstrez mereu cu mine.
Putem să agățăm un leagăn de un copac.
O să vorbim despre asta când va sosi timpul.
Bine.
Desigur. Când va sosi timpul.
Pa.
Sper că ești fericită.
Da. Ar trebui să fiu.
- Ar trebui să fiu. - Știi cât m-a costat petrecerea?
- Aproximativ? - Nu.
Nu știu.
- Ar trebui să știu? - Da.
Foarte mulți bani.
O groază de bani.
Un preț de neînchipuit pentru mulți oameni.
Sper să nu crezi că i-ai cheltuit degeaba.
Depinde de ce înțelegere avem.
- Înțelegere? - Da. O înțelegere.
Să fii fericită.
Bineînțeles. S-a făcut.
Bine.
Felicitări.
Am încercat s-o dau afară pe maică-ta.
Da, mereu încerci.
Da.
Mulțumesc.
Mi-ai oferit o petrecere frumoasă.
- Câte ținte avem pe terenul de golf? - 18.
Corect.
Ești fericită? Da?
Vino să-l cunoști pe tânăr.
- Felicitări. - Mulțumesc.
- Eu sunt Tim. - Bună, Tim.
Tim e de două zile angajat la noi. Mi-e nepot, dar asta nu contează.
Tim credea că n-o să scot niciun slogan de la tine astă-seară.
Credeam că va fi dificil.
Sunteți colegi. L-am angajat de îndată ce am văzut ce studii are.
Bine.
De ce studii ai nevoie în domeniul relațiilor cu publicul?
Tim?
N-ai nevoie de studii.
Era prea perfect.
Nu știe nimic. L-am angajat pe loc.
Și pe un salariu bun. Ce zici, Tim?
Un salariu foarte bun.
Bun venit, Tim.
E greu să găsești o slujbă bună cu un salariu mare.
Salariul e foarte bun.
De ce? Ce vrei să-l pui pe Tim să facă?
Să obțină un slogan de la tine astă-seară.
Altfel îl dau afară. Și mai e și plin de datorii.
Pa.
Odată ce îi dai o sarcină, numai la ea o să-i stea gândul.
Trebuie să fii acolo când îi vine ideea. Urmărește-o.
Vorbesc serios. Adu-mi sloganul.
Spune-mi sloganul și eu o să-l scriu.
Scutește-mă.
Eu ies pentru o clipă.
Îmi pare rău. Nunta îmi place la nebunie.
Și știu că John a cheltuit mulți bani pentru ea.
Afurisitul de John trebuie să-și țină gura închisă.
Nu e vorba de costuri.
Credeam că îți dorești asta.
Chiar îmi doresc.
Michael a încercat toată seara să te binedispună.
- Zadarnic. - Nu-i adevărat.
- Zâmbesc mereu. - Ne minți pe toți.
Să nu ratezi asta.
De ce ai venit? N-ai ce căuta aici.
Nici eu.
Sora ta te admiră mult.
Mamă.
Sunt puțin speriată.
Puțin?
Dacă aș fi în locul tău, aș fi speriată de moarte.
Nu. E vorba de altceva.
Sunt îngrozită, mamă.
Îmi vine greu să pășesc normal.
Văd că poți să te împleticești.
Împleticește-te spre ieșire.
Nu mai visa, Justine.
- Sunt speriată. - Toți suntem, dragă.
Nu te mai chinui. Cară-te de aici.
Nu, mulțumesc.
Atenție! Scuzați-mă.
Vă rugăm să ne urmați afară.
Betty!
Încă un pahar, te rog.
- Și pe tine te cheamă Betty? - Nu, domnule.
Nu-i nimic.
Tată, putem să vorbim?
Poți să mai stai lângă mine?
- Așteaptă. - Ce?
Așteaptă.
Ridică-te.
- Michael, lasă-mă o clipă. - Ce?
- Lasă-mă o clipă. - Ce spui?
Poți să mă lași singură o clipă?
Da, bineînțeles.
Închide-mi rochia.
E bine?
Bună.
- Noapte bună. Distracție plăcută. - Noapte bună.
Mă duc acasă, scumpo.
Te rog, tată. Vreau să vorbesc cu tine.
Little Father.
Tata vrea să rămână peste noapte. E vreo cameră liberă?
Camera nr. 8 e liberă.
S-o pregătesc pentru tatăl dvs?
Da, tata ar fi încântat.
Dimineața o să luăm micul dejun împreună.
Justine?
Justine!
Vino să guști niște supă de ceapă.
Tim, adu-ne niște supă.
Cum decurge noaptea?
Păcat de Tim.
Ce-i cu Tim?
L-am concediat.
N-a rezistat multe ore în domeniu.
Dar oricum e o slujbă imprevizibilă. Într-o zi ești rege, în alta cerșetor.
O să te întorci de unde ai venit, da?
Mă bucur că te-am găsit, Jack. Te căutam.
Ce ți-am spus?
Nici în noaptea nunții nu se poate opri din lucru.
Nu-mi venea nimic în minte la cină.
Dar m-am tot gândit la o idee pentru o mică campanie.
Problema e cum să atragem un grup de tineri către un produs mediocru,
mai ales într-un mod care să creeze dependență.
Apoi m-am hotărât în privința sloganului.
Stăteam și mă gândeam:
ce-ar fi să vindem imaginea ta publicului?
Și m-am trezit că ajunsesem iar de unde începusem.
La nimic.
Nimic. Nu e un slogan rău, Jack.
Vreau mai multe detalii despre ideea sloganului.
Chiar și nimic e prea mult pentru tine, Jack.
Te urăsc pe tine și firma ta atât de tare
încât nu găsesc cuvinte să-mi exprim ura.
Ești un om dezgustător și avid de putere, Jack.
Asta e cumva o demisie?
Fiindcă nu se găsesc ușor slujbe.
Mi-am spart farfuria.
Plecăm acum.
Da.
Putea să fie altfel.
Da, Michael. Putea să fie.
Dar, Michael...
... la ce te așteptai?
Da.
Ai dreptate.
Claire.
Uneori te urăsc din toată inima.
Se pare că ai rămas fără soț și fără șef.
Pot să-mi ofer în mod umil serviciile?
Tu ai ideile, eu am simțul afacerilor.
Putem fi cuplul perfect.
Sexul a fost bun.
Nu cred că e o idee bună.
Nu.
Scuzați-mă, avem rezultatele.
Am numărat boabele din sticlă.
- Și? - Sunt 678.
Ăsta-i rezultatul final.
678?
- Și niciun invitat n-a ghicit. - Serios?
Unii erau pe aproape, dar nimeni n-a ghicit corect.
- Incredibil. - Se poate spune și așa.
Incredibil de mic.
Ăsta e rezultatul competiției.
Mulți oameni vor să știe rezultatul.
- Și mai e și premiul. - Aruncă-l.
Tată.
Către draga mea fiică, Betty.
Sunt tare mândru de tine
Dar nu te-am găsit și cineva s-a oferit să mă ducă acasă.
N-am putut să refuz.
Pe curând.
Te pupă tontul de taică-tu.
Justine, scoală-te.
Scoală-te.
Mergem să călărim.
Am încercat, Claire.
Da.
Ai încercat.
Haide.
Haide, Abraham, haide.
Hai. Să mergem.
Steaua roșie a dispărut din constelația Scorpionului.
Antares nu mai e pe cer.
PARTEA A DOUA Claire
N-am văzut așa ceva. Sora ta nu știe să facă nimic singură.
Bună, dragă. Ce mai faci?
Fă cum ți-am zis.
Te așteaptă un taxi jos.
I-am spus deja.
Deschide ușa și urcă.
Incredibil.
Urcă în taxi, dragă
Atunci sună-mă dacă nu ajungi la taxi.
Nu, îl plătim când sosești. Nu-ți face griji.
Mai vedem noi.
Te iubesc, dragă.
E sora mea, John.
Are o influență nefastă asupra ta și a lui Leo.
- E bolnavă. - Bine.
Iar te-ai uitat pe Internet?
Claire, mi-ai promis.
Mi-e frică de planeta aia afurisită.
Planetă afurisită?
Mai bine zis planetă superbă.
La început era neagră, acum e albastră.
Acoperea Antares, se ascundea în spatele soarelui.
O să fie cea mai uluitoare experiență din viața noastră.
O să ajungă aici peste cinci zile și n-o să ne lovească.
Așa cum n-a lovit nici Mercur. Știam că n-o să-l lovească.
N-a lovit nici Venus. Știam foarte bine că n-o s-o lovească.
Nu va lovi nici Pământul. Știm sigur că n-o să-l lovească.
Claire, uită-te la mine.
Scumpo, ai încredere în savanți.
- Ei spun că ne va lovi... - Nu e adevărat.
Adevărații savanți nu spun așa.
Alarmiștii ar scrie orice ca să atragă atenția.
Dar toți savanții serioși au ajuns la aceeași concluzie:
Melancolia va trece pe lângă noi.
O să fie cea mai frumoasă priveliște din toate timpurile.
Mi-aș dori să te uiți prin telescop cu mine.
- Te rog. - Mai bine nu.
Nemernicule.
Când o să construim peșteri, mătușă de fier?
Nu acum, dragule. Avem timp destul mai târziu.
Încă mai doarme.
Da, dar trebuie să se trezească.
Ce gătești?
Ruladă de carne.
- Ruladă de carne? - Da.
Dacă nici asta n-o scoală din pat, mă dau bătută.
E timpul să te trezești, Justine. Nu mai dormi.
Hai să facem baie. Ce zici?
O să-ți placă. Îți promit.
Haide.
Te spăl eu.
Ridică piciorul.
- Ridică-l. - Da.
Ridică-ți piciorul.
E doar o baie.
Trebuie să te speli.
- Sunt foarte obosită. - Încearcă.
- Nu pot. - Justine, o să-ți placă.
Vezi?
E o baie bună.
Justine, te rog.
Bun, facem mâine baie.
Ți-am pregătit o surpriză la cină.
Simți mirosul?
- Ruladă de carne? - Surpriză!
Are gust de cenușă.
E în regulă, surioară.
- Mătușa de fier plânge. - Stai liniștit.
Vrei să te duci sus?
- Pot să plec și eu? - Mai ia o înghițitură.
Privește.
E planeta care stătea ascunsă după soare.
Acum o să treacă pe lângă noi.
N-o să ne atingă.
N-o mai speria pe mătușa de fier cu asta.
Vino.
Nu ești prea isteață dacă-ți închipui că mi-e frică de planetă.
Bună.
Am adus niște lucruri de care vom avea nevoie
în caz că Melancolia trece prea aproape de noi.
Aș prefera să nu-i spui și lui Claire.
Știi cât de ușor se sperie.
Haide, Justine.
Apucă-l.
Hai, Justine, scoate-l afară.
Justine, scoate-l afară.
Haide.
Nu-l lovi.
Haide.
Justine, nu-l mai lovi.
Încetează.
Uite-o.
Planeta călătoare.
Să nu te atingi de telescop.
Hai, Leo.
Uite.
Fiul nostru a inventat un aparat grozav.
Dacă-i aranjezi sârma și-l îndrepți spre planetă la nivelul pieptului
o să-ți indice cât de repede se apropie
și cât de repede se îndepărtează.
Leo!
Ce așteptăm cu nerăbdare?
- Seara de mâine. - Corect.
Uimitor.
Da, uimitor. Lasă-mă și pe mine.
Moarte
Pământul și Melancolia. Dansul Morții.
John!
Vin acum.
Suntem pregătiți pentru asta. O să avem iar curent peste câteva zile.
Claire...
Mâine seară, Melancolia va trece pe lângă noi
N-o vom mai vedea niciodată.
- Deci nu ne va lovi? - Nici vorbă.
Dar dacă savanții au calculat greșit?
Nu-i adevărat.
Promiți?
Bineînțeles.
Promit.
Răsare iar.
La fel ca luna, datorită rotației Pământului.
Exact cum prevăzusem.
- Ți-e foame? - Nu.
- Te simți bine? - Da.
Vrei să ne omori pe toți?
- Mai bine ți le iau. - Nu le atinge.
Să nu le atingi.
- Justine, vino să faci baie. - Am făcut deja.
- Serios? - Da, sunt curată.
Little Father n-a mai venit azi.
N-a lăsat niciun bilet.
Am încercat să-l sun, dar telefonul e deranjat.
N-a făcut niciodată așa ceva:
să lipsească de la muncă fără să ne anunțe.
- Are familie? - Locuiește în sat.
Nu știu dacă are familie.
Poate că voia să fie alături de ei.
Diseară o să treacă pe lângă noi.
John e foarte calm.
Și îți inspiră și ție calm?
Da, bineînțeles.
Lui John îi place să studieze. Așa a fost mereu.
Pământul e rău.
Nu trebuie să plângem după el.
Ce?
Nimeni nu-i va duce dorul.
Dar unde o să crească Leo?
Știu un singur lucru.
Viața pe Pământ e rea.
- Poate mai există viață și altundeva. - Nu există.
De unde știi?
Știu astfel de lucruri.
Da, mereu îți închipuiai asta.
Știu că suntem singuri.
Nu cred că știi așa ceva.
678.
Loteria boabelor.
Nimeni n-a ghicit câte boabe erau în sticlă.
Așa e.
Dar eu știu.
678.
Probabil că...
Ce dovedește asta?
Că știu astfel de lucruri.
Și când spun că suntem singuri....
... suntem singuri.
Există viață numai pe Pământ.
Și nu pentru mult timp.
Pot să stau treaz toată seara până la miezul nopții
când vom vedea trecerea planetei și eu o voi privi prin telescop.
Da, desigur.
Dar e cam târziu. Sigur poți să stai până atunci?
N-ai prea dormit în ultima vreme.
Pot.
Nu-i așa că pot, mătușă de fier?
- Pot? - Da, poți.
Sigur că poți.
E ora 11. Aproape a ajuns.
Leo, scumpule.
E timpul să te scoli.
Leo.
Ar trebui s-o vadă și Leo.
Dumnezeule!
Gata.
Uită-te și tu.
Ți-e frică?
Nu, arată...
- Arată prietenoasă. - Da.
Da.
Asta tot încercam să-ți explic.
Dumnezeule.
Vreau să țin un toast.
Pentru viață.
Pentru viață? Cum adică?
Ai spus că n-o să pățim nimic.
N-avea rost să vă alarmez.
Deci vrei să spui fusesem în pericol?
Nu, spuneam...
Nu.
Când e vorba de calcule de asemenea proporții
trebuie să ai în vedere și o marjă de eroare.
Asta voiam să spun.
Îmi pare rău.
Nu mai e amuzant.
Chiar acum se îndepărtează de noi.
Nu-ți dai seama cu ochiul liber.
Vino.
Ține-l la nivelul pieptului.
Încadrează planeta.
- E bine așa? - Da.
Așteaptă cinci minute.
O să se micșoreze.
- Nu pot să respir. - Relaxează-te.
E normal. Ne ia o parte din atmosferă.
O să respirăm mai greu pentru o vreme.
O să gâfâim puțin până ne acomodăm.
Respiră.
Așa.
Respiră liniștită.
Așa.
Pot să mă uit acum?
Firește.
E mai mică.
- Sigur că e. - E mai mică.
- Sigur că e mică.
Se îndepărtează de noi cu 96.000 de km pe oră.
Mi-era așa de frică.
Vino.
Mami.
Trebuie să rămânem treji.
Vreau să mă uit prin telescop...
Respiră liniștit.
Bucură-te, te rog.
Dacă eu pot, poți și tu.
Mă bucur că te bucuri tu.
Ție ți-e ușor, nu-i așa?
Eu mă așteptam la ce-i mai rău.
Ai dreptate, Claire. Uneori e mai ușor să fii în locul meu.
Bună, scumpule.
- Vrei un ceai? - Nu, mulțumesc.
Nu vrei nimic de băut?
John?
John!
John?
John!
Nu-l găsesc pe John. Știi unde e?
Nu.
Stăteam și ascultam.
Parcă e ceva diferit.
Caii s-au liniștit.
John.
Bună dimineața, mami.
Ia o pătură.
Justine, vino la micul dejun.
Unde e John?
A plecat călare până-n sat.
De ce n-a plecat cu mașina?
Abraham avea nevoie de o plimbare.
Și cum tu nu-l scoți...
Vino cu mine.
Justine.
Vino.
Claire...
Claire... ce naiba?
Claire...
Claire!
- Unde te duci? - În sat. Vino.
- Dar n-avem de ce să mergem în sat. - Urcă!
Vreau să fim împreună când se va întâmpla.
Vreau să stăm... afară, pe terasă.
Ajută-mă, Justine.
Vreau să facem asta cum trebuie.
Atunci fă-o repede.
Să bem un pahar de vin împreună.
Vrei să beau un pahar de vin pe terasă?
Da. Vrei, surioară?
Ce zici de un cântec?
Simfonia a 9-a de Beethoven.
Sau ceva similar.
Putem să aprindem niște lumânări.
Vrei să ne adunăm pe terasă, să fredonăm un cântec
și să bem un pahar de vin?
Toți trei?
Da, mi-ar face plăcere.
Știi ce părere am eu despre planul tău?
Nu, speram să-ți placă.
Cred că e o porcărie.
Justine, te rog.
- Vreau doar să fie frumos. - Frumos?
Ce-ar fi să ne dăm întâlnire la toaletă?
Atunci las-o baltă.
Să fii sigură c-o las baltă.
Uneori te urăsc din toată inima, Justine.
Sunt speriat că planeta tot o să ne lovească.
Nu fi.
Te rog.
Tata spunea că nu e nimic de făcut. N-avem unde să ne ascundem.
Dacă așa spunea tata...
... înseamnă că uitase ceva.
Uitase de peștera magică.
- Peștera magică? - Da.
Nu poate s-o construiască oricine.
Mătușa de Fier poate.
Bun, hai să căutăm bețe.
Ia-mă de mână.
Închide ochii.